Mød Jesse Wallace her i boghandelen
Vil De kalde bogen selvbiografisk?
Er alt ikke selvbiografisk?
Vi oplever alle verden gennem vores eget lille nøglehul, ikke?
Kender De Thomas Wolfes korte forord fra "Look Homeward, Angel"?
Nå, men han siger, at vi er summen af alle øjeblikke i vores liv.
Sætter man sig for at skrive, bruger man sit eget livs ler.
Når jeg ser tilbage på mit liv, må jeg tilstå -
- at jeg aldrig har været omgivet af våben eller vold.
Ingen politiske intriger eller helikopterstyrt ...
Men i mine øjne har mit liv været fuld af drama.
Så hvis jeg kunne skrive en bog -
- der kunne indfange mødet med en anden ...
Noget af det mest fantastiske -
- er at møde et menneske og føle samhørighed.
Kunne jeg vise værdien i det, fange det ... havde jeg nået mit mål.
Var det svar på Deres spørgsmål?
Jeg vil være mere konkret.
Mødte De en fransk kvinde, som De tilbragte en nat med?
For mig ... er det uden betydning.
Altså ja?
Da vi er i Frankrig, og det er mit sidste stop, så ja.
Mr. Wallace, bogen har en åben slutning. Læseren er i tvivl.
Mødes de igen efter seks måneder, som de lover hinanden?
Som de lover?
Det har jeg vist svaret på.
Det er en god prøve på, om man er romantiker eller kyniker, ikke?
De tror sikkert, de mødes igen. Det gør De ikke.
De er ikke sikker. Derfor bliver De nødt til at spørge.
Tror De, de mødes igen? Gjorde De det i virkeligheden?
Om jeg ... Som min bedstefar ville have sagt:
"Hvis jeg svarer på det, fiser det hele ud."
- Der er tid til et sidste spørgsmål. - Hvad bliver Deres næste bog om?
Det ved jeg faktisk ikke.
Jeg har tænkt på noget ...
Jeg vil gerne skrive en bog, der udspiller sig i løbet af en popsang.
Altså ikke mere end 3-4 minutter lang.
Den skulle handle om en mand ...
Han er bundulykkelig.
Hans store drøm var at være elsker og eventyrer -
- at køre på motorcykel igennem Sydamerika.
I stedet spiser han hummer, har et godt job og en smuk kone ...
Han har alt, hvad hjertet kan begære, men det er ligegyldigt -
- for han vil hellere kæmpe for mening.
Lykken er at handle, ikke? Ikke at opfylde sine behov.
Han sidder altså der, og lige pludselig -
- springer hans 5-årige datter op på bordet.
Han ved, hun bør komme ned, for det kan være farligt.
Men hun danser til en popsang i en sommerkjole.
Han kigger ned, og pludselig er han seksten.
Og hans high school-kæreste har lige kørt ham hjem.
De har lige mistet deres uskyld, og hun elsker ham -
- og den samme sang bliver spillet i bilradioen.
Hun kravler op og begynder at danse på biltaget.
Hun er smuk og har samme udtryk i ansigtet som hans datter.
Måske er det det, han tiltrækkes af.
Det er ikke et minde. Han er til stede i begge øjeblikke samtidig.
Et kort øjeblik folder hele hans liv sig om sig selv.
Det er tydeligt for ham, at tiden er en illusion.
At alting foregår samtidigt -
- og inde i hvert øjeblik er der et andet øjeblik ...
Det hele sker samtidigt. Det er sådan den overordnede tanke.
Vores forfatter skal snart være i lufthavnen, så tak, fordi De kom.
Og en særlig tak til mr. Wallace.
Vi håber at se Dem igen med Deres næste bog.
Mange tak. Hvornår skal jeg være i lufthavnen?
Du skal herfra kl. 19.30. Allersenest!
- Hej. - Goddag.
- Hvordan går det? - Godt, og dig?
Jeg har det godt glimrende ...
- Skal vi drikke en kop kaffe? - Skulle du ikke nå et fly?
Jo, men jeg har lidt tid.
- Okay. - Godt, jeg skal lige ...
Jeg venter udenfor.
- Jeg er tilbage kl. 19.15. - Har du signeret dem her?
Få Phillipes kort, så du kan ringe, hvis du bliver forsinket.
- Vi smider din bagage ind bagi. - Mange tak.
Hvem er Phillipe?
- Tænk, at du er her! - Jeg bor her i Paris.
Kan du bare gå? Skal du ikke sige mere?
De har fået nok af mig. Jeg sov her i nat. De har en lejlighed ovenpå.
- Hvordan går det? Det her er vildt. - Fint.
- Det er dejligt at se dig. - I lige måde.
Skal vi gå på cafe? Der er en i nærheden, jeg godt kan lide.
Jeg havde nær tabt tråden, da jeg så dig.
- Hvordan vidste du, jeg var her? - Det er min yndlingsboghandel.
Man kan sidde der i timevis. Der er lopper, men hvad ...
Jeg tror, en kat sov på mit hoved i nat!
Jeg så dit billede i deres månedsplan og læste, at du ville komme.
Jeg læste en omtale af din bog, og det vakte en svag erindring.
Svag, ja ...
Men tiøren faldt først, da jeg så dit billede.
Har du læst den?
Ja, jeg blev meget overrasket, kan du sikkert tænke dig.
Jeg blev nødt til at læse den to gange.
- Comme çi, comme ça? - Nej, den er god! Meget romantisk.
Det er ellers ikke lige mig, men den er meget velskrevet.
Tillykke! Vent lige ...
Før vi går nogen steder, har jeg et spørgsmål.
- Ja? - Mødte du op i Wien den december?
- Gjorde du? - Jeg kunne ikke, men gjorde du?
- Det er vigtigt for mig at vide. - Hvorfor?
- Gjorde du? - Nej.
Gudskelov!
Gudskelov, at ingen af os gjorde det!
Var en af os mødt op alene, havde det været nedtur.
Det har pint mig, at jeg blev væk, men jeg kunne ikke.
- Min bedstemor skulle begraves. - Hende fra Budapest?
Ja, kan du virkelig huske det? Nåh ja, det var med i din bog.
Da jeg var på vej til Wien, fik vi de triste nyheder -
- og blev nødt til at gå til begravelsen med mine forældre.
Men du var der jo ikke. Hvorfor var du egentlig ikke det?
Jeg ville være kommet. Det var min plan ...
Jeg håber, du har en god grund!
Nej ... Så var du der alligevel?
Hvor forfærdeligt!
Jeg griner, men jeg mener det ikke. Hadede du mig?
Har du hadet mig i alle de år? Ja, du har.
- Men du kan umuligt hade mig nu! - Nej, det gør ikke noget.
Jeg følj hele vejen herover for at blive brændt af.
Mit liv har været en jammerdal siden, men skidt med det.
Det er løgn ... Hvor må du have været vred. Undskyld.
Jeg ville så gerne være kommet. Men du kan ikke være vred nu, vel?
Nej, jeg forestillede mig faktisk, der var sket noget i den retning.
Men det ærgrede mig, vi ikke havde udvekslet telefonnumre.
Jeg kendte ikke engang dit efternavn!
Vi var jo bange for, at hvis vi begyndte at skrive -
- ville det langsomt ebbe ud.
Men det gik ikke ligefrem langsomt. Vi ville fortsætte, hvor vi slap.
Det havde været fint, hvis det var lykkedes.
- Hvor længe var du så i Wien? - Et par dage.
Mødte du en anden pige?
Ja, Gretchen. Hun var lækker. Bogen er en blanding af jer to.
Nej, det er løgn. Jeg var også på togstationen.
Jeg satte sedler op med mit nummer på hotellet.
- Jeg var helt til grin. - Var der nogen, der ringede?
Et par ludere på jagt efter kunder. Det var hæsligt, så enkelt er det.
- Jeg er virkelig ked af det. - Efter et par dage fløj jeg hjem.
Min far havde advaret mig mod franske piger.
- Hvad sagde han? - Han har aldrig mødt en.
Han har aldrig været øst for Mississippi.
Hvorfor skrev du ikke: "Den franske mokke dukkede aldrig op."
- Det gjorde jeg da! - Gjorde du?
Jeg skrev en version, hvor du faktisk dukker op.
Hvad sker der?
Vi elsker ti dage i træk. Det er den ene side af den.
Den franske tøjte, hvad?
Så lærer de hinanden at kende og opdager, de ikke kan med hinanden.
- Det er mere realistisk. - Det syntes min forlægger ikke.
- Den store kærlighed sælger, ikke? - Jo, nemlig.
Det går jo godt for dig. Din bog er en bestseller i USA.
En lille bestseller!
De fleste har ikke læst "Moby Dick", hvorfor skulle de så læse min?
Jeg har ikke læst "Moby Dick", og jeg kunne lide din.
Selv om jeg syntes, du idealiserede aftenen.
Officielt er det jo fiktion, ikke?
Jo, men til tider syntes jeg, du gjorde mig ...
Nej, hende ... nej, mig ... en lille smule neurotisk.
- Det er du da. - Er jeg neurotisk?
- Nej, jeg driller. Hvor gør jeg det? - Måske er det bare mig.
At læse om en person, der er bygget over en selv -
- er både smigrende og foruroligende.
- Hvordan? - Det ved jeg ikke.
At være del af en andens erindring. At se mig selv igennem dine øjne.
- Hvor længe var du om at skrive den? - Tre-fire år med pauser.
- Det er lang tid at bruge på én nat. - Ja, det ved jeg alt om.
Jeg troede, du havde glemt mig.
Nej , du stod ret tydeligt for mig. Der er noget, jeg må fortælle dig.
Jeg har længe gerne villet tale med dig.
- Alt, hvad jeg siger, burde være ... - Ja, har vi tyve minutter?
Nej, mere. Jeg vil vide alt om dig. Hvad går du og laver?
Jeg arbejder for Green Cross. Det er en miljøorganisation.
- Hvad beskæftiger de sig med? - Forskellige miløjsprgsmål.
Fra rent vand til destruktion af kemiske våben.
- Hvad laver du for dem? - Den vej ... Forskellige ting.
Sidste år var jeg i Indien for at arbejde på et vandrensningsanlæg.
Bomuldsindustrien er en stor kilde til forurening.
Det lyder, som om du udretter noget. Vi andre sidder bare og brokker os.
USA driver rovdrift på ressourcerne. Vores SUV'er giver drivhuseffekt.
Dejligt. du ikke er en blind amerikansk patriot.
Hvordan er du endt der?
Jeg blev cand.polit. og arbejdede for regeringen et stykke tid.
Det var forfærdeligt. Nå, men jeg blev træt, denne vej -
- af endelse diskussioner om, hvordan verden gik i opløsning.
Så jeg fandt ud af, jeg hellere ville tage mig af det, der kunne repareres.
Ja, jeg tænkte nok, at du lavede noget, der rykkede.
Tak. Jeg er virkelig meget heldig at have et job, jeg synes om.
På den ene side tænker jeg -
- verden er af lave, på den anden, at det hele nok ordner sig alligevel.
- Hvordan kan du sige det? - Jeg mener bare sådan, altså ...
Det lyder nok sært, men der er grund til optimisme.
Jeg ved, din bog sælger, og det glæder mig meget.
Men vågn op. Verden er til rotterne.
I Vesten flytter vi industrien til udviklingslandene -
- hvor vi kan få billig arbejdskraft og slippe for miljølove.
Millioner dør hvert år af forurenet vand, så hvordan ordner det sig?
Jeg er ikke vred, men sig mig det.
Jeg ved godt, der er mange alvorlige problemer i verden.
Jeg har for eksempel ikke en eneste forlægger i Asien.
Sig stop!
Nej, jeg siger bare, der er mere bevidsthed nu.
Jeg tror, det hjælper, at folk som dig, der er uddannede, råber op.
Miløjbeskyttelse og miløjproblemer er nye ord i vores ordforråd.
De er normen og ender med at blive taget for givet i hele verden.
Du har ret, men det er også farligt.
Imperialistiske lande kan forsvare deres grådighed på den måde.
Noget bestemt imperialistisk land, du har i tankerne, franskmand?
Nej, egentlig ikke.
- Skal vi sidde der? - Det er fint.
Måske er det bare sådan, at verden udvikler sig som et menneske.
Jeg, for eksempel ... Bliver jeg værre eller bedre? Det ved jeg ikke.
Da jeg var yngre, var jeg sundere, men ufattelig usikker på mig selv.
Nu er jeg bedre rustet til at klare mine problemer.
Hvad er dine problemer?
Lige nu har jeg ikke nogen. Slet ingen.
- Jeg er vildt glad for at være her. - Det er jeg også.
- Hvornår kom du til Paris? - I aftes efter ti dage på turné.
Skønt. det er overstået. Jeg er træt af at være pranger.
Goddag.
- Hvad vil du have? - En kop kaffe.
Fed café. Jeg ville ønske, de havde sådan nogle i USA.
Ja, jeg savnede caféerne derovre. Jeg fandt nogle få steder, men ...
- Har du boet i USA? - Ja, fra 96 til 99.
- Jeg læste på New Yorks universitet. - Nej, det må du ikke sige, Céline!
- Hvad? - Det er bare ...
Jeg har boet i New York siden 98. Vi var der samtidig.
Hvor vildt. Det strejfede mig faktisk, at jeg kunne Ibe ind i dig.
Men chancen var spinkel.
Boede du ikke et sted i Texas?
Jo, jeg gjorde. I lang tid. Jeg ville bare prøve New York.
Hvad bragte dig tilbage hertil?
Jeg havde taget min master-grad, og mit visum løb ud.
Og jeg var begyndt at blive paranoid af al den vold.
Bandevold, mord og seriemordere.
En nat hørte jeg noget på brandtrappen -
- og tilkaldte politiet, som endelig kom.
- Tre timer senere ... - Ja, tre voldtægter og mord senere.
Det var en mand og en kvinde.
Kvinden måtte ned for at flytte politibilen -
- så jeg var alene med ham.
Han spurgte, om jeg havde en pistol. Selvfølgelig havde jeg ikke det.
Han sagde: "Så skulle du få dig en. Det her er Amerika, ikke Frankrig."
Jeg sagde, at jeg ikke havde nogen interesse i skydevåben.
Så var det, han trak sit våben. Sådan her.
"En dag får du stukket sådan en herlige op i synet."
"Og hvis du har dit liv kært -
- må du vælge mellem dig selv og dem."
Og så gik de. Næste morgen ansgøte jeg om at få en pistol.
Mig med en pistol! Det er uhyggeligt. Men så slog det ned i mig.
Den måde, han havde trukket pistolen på ...
Så jeg aflyste min ansøgning og ringede for at klage over ham.
- Hvad skete der så? - Vildt meget papirarbejde!
- Jeg blev nervøs for mit visum. - For at blive udvist.
Jeg valgte at glemme det. Eller ... det gjorde jeg jo ikke.
Men ellers nød jeg at være der. Der er meget, jeg savner ved USA.
Hvad?
Det gennemgående gode humør.
Også når det bare er noget, de fyrer af.
"Hvordan går det?" "Skønt! Og du?" "Skønt!" "Hav en skøn dag!"
- Parisere kan være sure. - Jeg synes, alle virker meget glade.
- De er ikke glade. - Er de ikke?
Jo, måske er det bare franske mænd, der er irriterende.
De er vældig rare og godt selskab. De elsker mad og er gode kokke.
- Jeg har nok bare været uheldig. - Hvordan?
De er nok ikke så ... Hvad hedder det nu?
- Liderlige ...? - Liderlige?
På det punkt er jeg stolt over at være amerikaner.
Det er godt, men kun på det punkt.
- Har du været i Østeuropa? - Øst? Nej, nej.
Som teenager var jeg i Warszawa, mens det stadig var kommunistisk.
- Hvilket jeg ikke går ind for. - Bare lad være!
- Nej! - Jeg driller.
Men det var interessant. Efter et par uger ændrede jeg mig.
Byen var ret dyster og grå -
- men med tiden blev jeg klar i hovedet.
Jeg skrev mere i min dagbog. Ideerne kom til mig.
- Kommunistiske ideer? - Jeg er altså ikke kommunist!
- Fortsæt. - Okay, jeg sender dig til Sibirien!
Jeg vidste ikke straks, hvad forandringen skyldtes.
Men en dag på den jødiske kirkegård gik det op for mig -
- at jeg havde undværet mine faste vaner i to uger.
Fjernsynet forstod jeg ikke et ord af, og der var intet at købe.
Det eneste. jeg havde gjort, var at vandre, tænke og skrive.
Min hjerne var befriet fra forbrugerhysteriet. Det var et trip.
Jeg følte en indre ro. Ingen trang til at tage ud for at shoppe.
Det lignede først kedsomhed, men det blev hurtigt til en indre ro.
Det var interessant.
Tænk, at det er ni år siden, vi gik rundt i Wien.
- Det er da løgn! - Nej, det var i sommeren 1994.
Har jeg forandret mig?
Det har jeg.
Så må jeg se dig uden tøj. Nej, undskyld.
Dit hår sad anderledes dengang. Det var sådan ... Ja, slå det ud.
Okay, kom nu. Sig det.
Du har tabt dig.
- Syntes du, jeg var fed før? - Nej!
Jo, du syntes, jeg var en fed prop!
Du har skrevet en bog om en fed fransk pige.
Nej, du ser vidunderlig ud. Har jeg forandret mig?
Nej ... Jo, du har fået en linje. Det er ligesom et ar.
- Et ar? Ligesom et skudsår? - Jeg kan godt lidt det. Undskyld.
Jeg havde en pudsig, nej, rædsom drøm forleden.
Det var et forfærdeligt mareridt om, at jeg var 32.
Så vågnede jeg som 23-årig og var lettet.
Og så vågnede jeg rigtigt og var 32.
- Sådan går det. - Tiden går hurtigere og hurtigere.
Vi fornyer ikke hjernecellerne efter de tyve, så derfra går det tilbage.
Jeg kan lide at blive ældre. Livet føles mere umiddelbart.
- Jeg værdsætter alting mere. - Det gør jeg også. Jeg elsker det.
Jeg spillede engang trommer i et band. Vi var faktisk ret gode.
Men forsangeren var besat af tanken om en pladekontrakt.
Vi havde ikke andet i hovedet end at få større job.
Og nu eksisterer bandet ikke engang mere.
Når jeg tænker på koncerterne og prøverne, var det vildt sjovt.
I dag ville jeg have nydt det hele i fulde drag. Får jeg et hiv?
Din bog er blevet udgivet. Det er da stort.
- Nyder du så det? - Ikke rigtigt.
- Har du flere af dem der? - Ja, selvfølgelig.
På mit område ser jeg folk komme med store idealistiske drømme om -
- at gå i spidsen for en bedre verden. De fokuserer på målet.
Men det sande fremskridt ligger i dagligdagens små bedrifter.
Det må man lære at glæde sig over.
Jeg arbejdede for en organisation på landet i Mexico.
Deres problem var at få blyanter ud til børnene i landsbyskolerne.
Det handlede ikke om store omvæltninger, men om blyanter.
Når jeg ser dem, der gør en indsats, er det triste -
- at de, der er dygtigst og mest engageret i at gøre verden bedre -
- som regel ikke har egoet til at blive leder.
De søger ikke overfladiske præmier. De behøver ikke at blive kendt.
De glæder sig over at hjælpe andre. De lever i nuet.
Ja, men det er hårdt at leve i nuet.
Det er, som om jeg er programmeret til at være lidt utilfreds med alt.
Jeg jager altid nye mål.
Jeg stiller en lyst, og det pirrer en ny.
Men hvad fanden, begæret driver os vel frem.
Hvis vi aldrig ønskede noget, ville vi så aldrig være ulykkelige?
Det ved jeg ikke ... Ikke at ønske noget er vel tegn på depression?
Jo, det er, ikke? Det er sundt at ønske sig noget.
Buddhisterne siger noget andet.
Frigør dig fra begæret, og du vil se, du ikke mangler noget.
Jo, men jeg føler mig levende, når jeg begærer noget ekstraordinært.
Hvad enten man begærer en person eller et par sko, er det smukt.
Skønt, at vi altid finder nye mål for vores begær.
Måske føler man, det er ens ret. Man har fortjent et par nye sko.
Begær er i orden, når man ikke bliver besat af det.
Livet skal være hårdt. Hvis vi ikke led, blev vi ikke klogere.
Er du buddhist?
- Nej. - Hvorfor ikke?
Af samme grund som jeg ikke bekender mig til noget andet.
Jeg bestemte mig engang for at være åben for alt -
- uden at overgive mig til et bestemt trossystem.
Jeg besøgte et trappistkloster for et par år siden.
- De er katolikker, cisterciensere. - Hvorfor?
Jeg havde læst om dem. For sjov.
- Har du besøgt munke eller nonner? - Nej, det er ikke rigtig min stil.
Jeg troede, de ville være strenge, men nej.
De var meget lattermilde og omgængelige.
Meget i balance med alt. De prøvede ikke at tage røven på nogen.
De prøver at leve og dø i pagt med Gud -
- eller den del af dem, de føler er evig.
Faktisk arbejder de fleste på at opnå noget, der er bedre.
De vil tjene mere, have mere respekt og mere beundring.
Det er udmattende. Det er hårdt at være sådan selv!
Dér stod jeg, ivrig efter mere åndelighed i mit liv.
Man kan ikke slippe.
Jeg havde en kæreste for mange år siden, som ville være buddhist.
- Han besøgte klostre i Asien. - Det har jeg også tænkt på.
Det kan anbefales ... Han så godt ud, og hver gang han kom til et kloster -
- tilbød en munk at sutte pik på ham. Det er ikke løgn!
Jamen det er jo det, det hele drejer sig om.
- Derfor beundrer jeg det, du gør. - Hvad? Sutter pik?
- Nej! - Forkert svar.
Du lægger ikke afstand til livet. Du arbejder med det, du brænder for.
- Jeg prøver. - Ved du hvad?
Jeg skal bruge de næste otte timer i fly og lufthavne.
Jeg vil gerne se lidt mere af Paris. Har du lyst til at gå lidt rundt?
Har du lyst? Hvad skylder vi? 4.50?
Jeg klarer det. Jeg kører med diæter.
- Er det nok i drikkepenge? - Mere end nok.
- Er der et godt sted at gå hen? - Det er det store udsalg.
Alt er på udsalg i Paris. Det er to gange om året.
- Godt, vi går i butikker! - Nej, det er den rene galskab.
Lad os gå hen på en lille havesti.
Det lyder bedre end shopping, men jeg gør gerne, hvad du vil.
Tit mangler jeg ikke engang noget. Jeg bliver hj af at gå rundt og ose.
En terapeut ville sige ... En terapeut ville sige, det var ok.
- Er du i terapi? - Nej, ligner jeg en, der er det?
- Er dine sexproblemer så løst? - Sexproblemer?
- Jeg driller. - Vi havde da ingen problemer.
- Nej, vi dyrkede ikke engang sex. - Det mener du ikke, vel?
- Det gjorde vi da ikke! - Selvfølgelig gjorde vi det.
Nej, du havde ikke noget kondom, og jeg gør det aldrig uden.
Jeg synes, det er uhyggeligt, du har glemt det hele.
Jeg har ikke skrevet en bog, men jeg holder dagbog.
Og jeg har nedskrevet det hele. Jeg sagde jo, du idealiserede den.
Jeg husker mærket på kondomerne.
- Ulækkert! Jeg vil ikke høre mere. - Det er da ikke ulækkert.
Jeg tjekker min dagbog fra 94, men jeg ved, jeg har ret.
Vent lidt ... Var det på kirkegården?
Ne, vi var på kirkegården om eftermiddagen. Det var i parken!
- Meget sent om natten i parken. - Okay, vent lige lidt ...
Var det så ubetydeligt? Husker du ikke det? I parken?
- Måske har du ret. - Du tager pis på mig, ikke?
Nej, du har sikkert ret. Du har ret, okay?
Nogle gange arkiverer jeg ting i hovedet og glemmer dem.
- Nogle ting er bedst at fortrænge. - Er den nat et trist minde for dig?
Nej, ikke den nat, men visse ting er det bedst at glemme.
- Jeg husker den bedre end hele år. - Det gør jeg også.
Eller det troede jeg, indtil ...
Måske har jeg fortrængt det -
- fordi min bedstemor blev begravet den dag, vi skulle mødes.
Ja, det var nok værre for dig end for mig.
Det var uvirkeligt. Jeg husker, at jeg så hende ligge der i kisten.
Hendes smukke hænder, så varme og søde, der havde holdt om mig.
Men intet lignede min erindring om hende. Al varmen var væk.
Og jeg vidste ikke, om jeg græd -
- fordi jeg aldrig skulle se hende igen eller dig igen.
Du må undskylde mig. Jeg har været lidt nede den her uge.
- Hvorfor? - Ikke af nogen særlig grund ...
Din bog, måske?
Alle de forventninger, jeg havde den sommer, og siden da har det været ...
Jeg ved det ikke.
Minder er en skøn ting, hvis man ikke skal forholde sig til fortiden.
Må jeg bruge det på min kofanger?
Hvis du skrev en bog om vores nat, ville det være en god titel.
- Og det ville være en anden bog. - Ja, uden sex.
Men nu kan vi ændre vores minde om den 16. december.
Det ender ikke mere med, at vi aldrig mødes igen.
Nej, et minde afsluttes vel ikke, sålænge man er i live.
Jeg har et minde fra min barndom, som, jeg nu ved, er fri fantasi.
Min mor var altid urolig, når jeg gik hjem fra min klavertime om aftenen.
Hun advarede mig om børnelokkere, der ville vise mig deres tissemænd.
Hun var så besat af det, at jeg altid har haft indtryk af, at det skete.
I en sådan grad, at jeg forbandt sex med den gåtur.
Det sker endda stadigvæk, når jeg dyrker sex -
- at jeg ser mig selv gå på den gade.
- Er det ikke sindssygt? - Er det i nærheden, så kan vi ...
Nej, den ligger langt væk.
- Skrev du dagbog, da du var barn? - Ja, indimellem, tror jeg.
Det er pudsigt, jeg læste en af mine fra 83 forleden.
Overraskende nok forholdt jeg mig til livet, præcis som jeg gør i dag.
Jeg var mere forventningsfuld, men i bund og grund var jeg den samme.
- Jeg har ikke ændret mig meget. - Det tror jeg ikke, nogen gør.
Det er, som om vi er præprogrammeret -
- og der er ikke meget, der kan ændre vores karakter.
Tager man vindere af store præmier og folk, der er blevet lamme ...
Man skulle tro, det ene ville fremkalde lykke og det andet sorg.
Men det viser sig, at efter et halvt år ...
Når man har vænnet sig til sit nye liv, er man den samme.
En tidligere munter person bliver en munter person i en kørestol.
Et småligt røvhul bliver et småligt røvhul med Cadillac, hus og båd.
Jeg vil altså være nedslået, uanset hvad der sker?
Uden tvivl. Nej ... du er da ikke nedslået nu, vel?
Nej, ikke nedslået, men jeg kan blive bange for -
- at jeg dør uden at nå mine mål.
Hvad vil du gerne nå?
Jeg vil male noget mere og spille guitar hver dag.
Jeg vil lære kinesisk og skrive flere sange.
Der er så meget, jeg gerne vil, og jeg når kun en smule.
Okay, sig mig lige en ting. Tror du på spøgelser eller ånder?
- Nej. - Nej?
- Hvad med reinkarnation? - Slet ikke.
- Gud? - Nej! Det lyder rædsomt.
Men jeg vil ikke være sådan en, der slet ikke tror på magi.
- Hvad så med astrologi? - Klart! Det er logik.
Du er Skorpion, jeg er skytte. Vi svinger.
Nej ... Der er et Einstein-citat, jeg virkelig godt kan lide.
"Tror man slet ikke på magi eller mystik -
- er man faktisk så godt som død."
Jeg mener, universet rummer en mystisk kerne.
For nylig er det gået op for mig -
- at jeg, min person, ikke har nogen permanent plads her.
Jo mere jeg tænker over det, desto vigtigere bliver livet.
Det er nu og her, det sker. Hvad er interessant og sjovt?
Hvad er vigtigt? Hver dag er vores sidste.
Når jeg har det sådan, ringer jeg til min mor og siger, jeg elsker hende.
Hun tror altid, jeg har fået kræft eller vil begå selvmord.
Det er næsten ikke besværet værd.
- Hvad med os to? - Hvad med os?
- Nej, hvis vi begge skulle dø i nat? - Altså hvis det var dommedag?
Nej, det er for dramatisk. Hvis det nu bare var os to, der skulle dø.
Ville vi så tale om din bog, miljøet eller ...
- Hvis det var vores sidste dag. - Ja, hvad ville du så fortælle mig?
- Det er svært, hvad? - Nej, jeg ville lade min bog ligge.
Sikkert også miljøet.
Men jeg ville stadig gerne tale om universets magi.
Men jeg ville gøre det på et ...
... et hotelværelse.
Når vi ikke lige var optaget af at kneppe, til vi døde.
Hvorfor spilde tid på et værelse? Hvorfor ikke gøre det her på en bænk?
Kom her! Kom her!
- Okay, vi skal ikke dø i aften. - Hvor ærgerligt!
- Det var lidt for langt ude. - Undskyld.
Min pointe var, at det er svært at kommunikere rigtigt med andre.
Nej, det er rigtigt. De fleste samtaler ...
Ja, ikke fordi jeg hele tiden vil bringe sex på bane ...
En veninde fortalte mig om hendes og hendes kærestes problemer i sengen.
Da de havde kendt hinanden et år, fortalte hun ham -
- hvad hun tændte på, og han gik amok.
Han troede, han var en dårlig elsker.
- Måske ventede hun for længe. - Mænd er så nærtagende.
- Mere end kvinder? - På det punkt, helt afgjort.
Det er måske, fordi ...
... mænd er lettere at tilfredsstille.
Ja, det er de helt sikkert.
Nå, men næste gang hun møder en mand -
- laver hun et spørgeskema om, hvad de hver især kan lide ...
- På skrift eller mundtligt? - Mest på skrift.
Men ikke kun med ja og nej. Det skal være mere specificeret.
"Kan du lide SM?" kan besvares med:
"Nej, men en tur med pisken er ikke altid af vejen."
Eller: "Kan du lide sjofel snak i sengen?"
Ja, men så er sprgsmålet: "Hvilke ord vil du især gerne høre?"
- Hvem? Mig? - Ja, hvilke ord vil du gerne høre?
Det ved jeg ikke.
Hvordan har du det med ordet "fisse"?
- Jeg elsker det! - Godt.
Hvor er vi blevet perverse de sidste ni år.
Men det er slut med at foregive, at alle nye sexeventyr ændrer ens liv.
Ja, du har slidt den sådan, at den snart falder af.
Og jeg kan ikke forestille mig andet, end at du kaster dig i grams.
Nej, undskyld ...
- Nej, sådan er det bare. - Sådan er det bare.
Hvad er det for nogle sange, du skriver?
Det ved jeg ikke. Bare sange.
Nogle handler om mennesker, forhold ... En er om min kat.
- Syng en. - Det kan jeg ikke uden en guitar.
Nej, nej, jeg synger ikke uden guitar.
- Hvorfor ikke? Bare en. - Nej. Ikke nu!
Hvornår så? Skal vi mødes her om et halvt år med en guitar?
Jeg flyver helt herover, og måske når du metroen.
Vi må se at komme tilbage. Du kommer for sent.
Vi kan gå langs Seinen. Det er dejligt.
Du flyver altså tilbage til New York?
Jeg læste, at du var gift og havde et barn.
- Ja, han er fire. - Hvad hedder han?
Henry, lille Hank. Han er så sjov.
- Sikkert. Hvad laver din kone? - Hun er skolelærer.
- Har du børn? - Ja, to.
For fanden! Jeg glemte dem i bilen. For et halvt år siden! Mon de lever?
Nej, pjat. Men jeg vil gerne have børn. Jeg er bare ikke parat.
- Men jeg har et godt forhold. - Det var godt. Hvad laver han?
Han er fotograf og laver krigsreportager.
- Han rejser meget, men det er okay. - Er det ikke farligt?
Er der ikke mange, der mister livet?
Han lover mig at passe på, men jeg er tit urolig.
Han er i trance, når han arbejder.
I New Delhi gik vi forbi en bums på fortovet ...
- En bombe? - En bums ... En hjemløs.
Han trængte til hjælp, men han måtte bare fotografere ham.
Han var helt tæt på og rettede på hans krave.
- Kræves det ikke af en god fotograf? - Jo, jeg fordømmer ham ikke.
Det, han gør, er vigtigt og enestående, men jeg kunne ikke.
- Kom, vi springer om bord på båden. - Nej, du har ikke tid!
De lægger fra nu. Jeg har et kvarter til.
Har du en mobiltelefon? Jeg ringer og beder chaufføren hente mig.
Jeg har aldrig taget dem. Det er til turister. Det er plat.
Nej, jeg klarer det.
Okay, okay, Okav!
Er du forelsket i ham? Krigsfotografen?
Ja, selvfølgelig!
Har du den der mobiltelefon?
Hvad skal jeg sige til ham?
At han skal hente dig på Quai Henri Quatre.
- Ke...? - Henri Quatre. Quai Henri Quatre.
Henri Quatre!
Hvad fejler du? Skal jeg gøre det?
Henrik 4.? Hvorfor sagde du ikke det?
Er det Phillipe?
Phillipe. Det er Jesse Wallace.
Hør her, jeg er ude med en af de der både, ikke?
Vi lægger til ved ... Henrik 4.
Port Henrik 4. ... Ved du, hvor det er?
Du har min bagage, ikke? Vi er der om ... Det er næste stop.
Er det ordnet?
Notre Dame, mand. Se lige.
Jeg hørte en historie om, dengang tyskerne var på tilbagetog fra Paris.
Notre Dame skulle sprænges i luften.
Én skulle blive tilbage for at udløse eksplosionen -
- men summen kunne ikke gøre det.
Han var overvældet over, hvor smuk den var.
De allierede fandt sprængstofferne ligge der, og detonatoren stod urørt.
Det samme fandt de ved Sacre Coeur, Eiffeltårnet og et par andre steder.
- Passer det? - Det ved jeg ikke.
- Men jeg elsker historien. - Ja, den er god.
Men en dag vil Notre Dame vel være væk.
Der lå engang en anden katedral ved Seinen.
På samme sted?
Det her er sjovt. Jeg glemmer, hvor smuk Paris er.
- Det er okay at være turist. - Tak, fordi du fik mig med.
Min bog var på en måde som at bygge noget -
- så jeg ikke ville glemme nogen detaljer fra den aften.
Du ved, som en påmindelse om at vi faktisk mødtes.
- Det er virkelig sket. - Det er dejligt at høre.
Jeg fler mig så dum, fordi jeg er så dårlig til at komme videre.
Folk har affærer eller lange forhold -
- går hver til sit og glemmer alt.
Som om de havde skiftet til et nyt mærke cornflakes.
Jeg har aldrig kunnet glemme nogen, jeg var sammen med.
For hver af dem havde deres egne særlige kvaliteter.
Man kan aldrig erstatte nogen. Det, der er tabt, er tabt.
Hvert brud tager hårdt på mig. Jeg kommer mig aldrig rigtigt.
Derfor kaster jeg mig sjældent ud i noget, for det gør for ondt.
Selv éngangsknald dyrker jeg ikke -
- fordi jeg savner de mest banale ting.
Jeg er besat af små ting. Jeg er nok skør.
Jeg kom altid for sent i skole -
- så min mor fulgte efter mig for at se hvorfor.
Jeg kiggede på kastanjer, der faldt ned og rullede på fortovet -
- eller myrer på vejen, skyggen af et blad på en træstamme ...
Små ting. Sådan tror jeg også, det er med mennesker.
Jeg ser små særegne detaljer hos dem -
- der bevæger mig, og som jeg altid vil savne.
Ingen kan erstattes. Alle er skabt af smukke og enestående detaljer.
Jeg husker, hvordan dit skæg var rødligt -
- og at solen fik det til at gløde den morgen, lige før du gik.
Det huskede jeg, og jeg savnede det.
- Det er langt ude, ikke? - Ved du, hvorfor jeg skrev den bog?
Så du ville komme til en oplæsning, og jeg kunne spørge dig:
"Hvor fanden blev du af?"
Troede du, jeg ville komme?
Jeg tror, jeg skrev den for at finde dig.
Jeg ved, det ikke passer, men det er sødt af dig at sige det.
- Hvad var chancen for at mødes igen? - Nok nærmest lig nul.
Men vi er ikke virkelige.
Vi er bare figurer i den gamle dames drøm.
Selvfølgelig måtte vi mødes igen.
Hvorfor kom du dog ikke til Wien?
- Det har jeg sagt. - Ja, det er bare ...
Jeg ville ønske, du havde været der. Vore liv var blevet så anderledes.
- Tror du det? - Ja, det gør jeg.
Måske havde vi hadet hinanden til sidst.
Som vi hader hinanden lige nu?
Måske dur vi kun til korte møder -
- og gåture i europæiske byer i et varmt klima.
Hvorfor udvekslede vi ikke telefonnumre og den slags?
- Fordi vi var unge og dumme. - Er vi stadig det?
Når man er ung, tror man vel, at der venter mange forhold forude.
Senere i livet opdager man, det kun sker få gange.
Og man kan ødelægge det for sig selv.
- Nå, men sådan skulle det være. - Tror du, alt er bestemt af skæbnen?
Måske er verden mindre fri, end vi går og tror.
Samme omstændigheder giver altid samme udfald.
To gange brint og en gang ilt giver altid vand.
Nej, hvis nu din mormor havde levet en uge længere?
Det hele kunne have været anderledes.
- Sådan kan du ikke tænke. - Det ved jeg godt, men ...
I dette tilfælde var der bare noget, der slog fejl.
I månederne op til mit bryllup tænkte jeg på dig hele tiden.
Selv på vej til kirken, hvor en kammerat kørte mig -
- syntes jeg, jeg så dig i nærheden af kirken -
- folde en paraply sammen og gå ind i en forretning -
- på hjørnet af 13. og Broadway.
Jeg troede, jeg var gal, men det var sikkert dig.
- Jeg boede på 11. og Broadway. - Se selv.
Hvordan er det at være gift? Det har du ikke snakket om.
Har jeg ikke? Hvor sært.
Det ved jeg ikke. Vi mødtes på universitetet.
Vi skiltes og var sammen igen på skift i nogle år, og så ...
Vi var sammen igen, og hun blev gravid ...
- Så vi giftede os. - Hvordan er hun?
Hun er en dygtig lærer og en god mor.
Hun er intelligent og køn.
Jeg tænkte, at mange af de mænd, jeg beundrede -
- havde viet deres liv til noget, der var større end dem selv.
Så du blev gift, fordi mænd, du beundrede, var gift?
Nej, jeg havde bare en forestilling om mit bedre jeg.
Det ville jeg leve op til, selv om det gik ud over mit virkelige jeg.
Er du med?
I situationen tænkte jeg, at det ikke betød så meget, hvem det var.
I sidste ende handler det om at binde sig og påtage sig sit ansvar.
Hvad er kærlighed, om ikke respekt, tillid, beundring?
Og alle de ting var til stede.
Lige nu er det som at drive en lille børnehave med en ekskæreste.
Jeg lever som en munk.
Jeg har dyrket sex mindre end ti gange de sidste fire år.
Griner du ad mig? Lyder det ynkeligt?
Hvilken munkeorden dyrker sex ti gange?
Jeg tror bare, at hvis nogen rørte mig, ville jeg gå i tusind stykker.
Så er vi her. Vi skal af. Kom.
Pis!
Jeg er ked af at høre. at det ikke går så godt med dit ægteskab.
- Min veninde er psykolog ... - Hvordan har hun det?
Ad helvede til ...
Hun behandler par, der går fra hinanden af samme grund.
De forventer efter nogle få års lidenskabeligt samliv -
- at være de samme som i begyndelsen.
Vi ville udvikle aneurismer, hvis vi var så ophidsede hele tiden!
Havde du fået din bog færdig, hvis du skulle kneppe hver femte minut?
Man kunne lade det komme an på en prøve.
Men det er naturligt for din kone, når hun har fedt.
Hvis hun nu sprang på dig hele tiden. Det ville ikke give mening, vel?
Du har fuldstændig ret. Det handler ikke om sex.
Nej, det er klart.
Folk har det svært med deres parforhold.
Jeg tror, det er, fordi mænd ikke føler, de er vigtige mere.
De har fået tudet ørerne fulde med, at de skal være skaffedyr.
Jeg er en stærk og uafhængig kvinde.
Jeg har ikke brug for en forsørger, men jeg har brug for en at elske.
Din chauffør venter. Så er det farvel. Giv mig din ...
- Skal vi ikke give dig et lift? - Jeg tager bare metroen.
Mit fly går først klokken ti. Jeg kommer to timer for tidligt.
- Så kan vi snakke videre. - Det er en omvej.
Fortalte du ham, hvor du skulle hen og alt det der?
Han ved, hvor han skal hen? Det er godt, nogen ved det.
- Det her er bedre end metroen, ikke? - Helt sikkert.
Det er sundt for mig ikke at romantisere alt så meget mere.
Jeg har stadig drømme, men ikke hvad kærlighed angår.
- Det er i orden. Sådan er det bare. - Så du har en fyr, der altid er ude?
Ja, jeg kan åbenbart ikke håndtere et almindeligt parforhold.
Når han rejser, savner jeg ham, men jeg går ikke i stykker.
- Nærhed kan være kvælende. - Du sagde, du behøvede kærlighed.
Ja, men den giver mig hurtigt kvalme.
Det er et helvede. Jeg er faktisk kun rigtig glad, når jeg er alene.
Hellere alene end at føle sig ensom med sin kæreste.
Jeg kan ikke være romantisk.
Når man er blevet røvrendt et par gange -
- dropper man sine fantasier og tager, hvad der byder sig.
Jeg er faktisk aldrig blevet røvrendt.
Jeg har bare haft for mange intetsigende forhold.
Der var ingen rigtig kemi eller gnist.
- I hvert fald ikke fra min side. - Det er jeg ked af.
Så slemt er det ikke, vel?
Det er ikke det. Jeg havde det fint. Indtil jeg læste din åndssvage bog.
Den rodede op i det og mindede mig om, hvor romantisk jeg var.
Om mine store forhåbninger.
Nu tror jeg ikke mere på noget, der har med kærlighed at gøre.
Jeg lagde på en måde alle mine følelser i den ene nat -
- og har aldrig kunnet føle sådan igen.
Som om den aften stjal mine følelser. Jeg udtrykte dem, og du tog dem med.
- Som om kærlighed ikke var for mig. - Det tror jeg ikke på.
Ved du hvad? Virkelighed og kærlighed er modsætninger for mig.
Det er pudsigt, alle mine ekskærester er nu gift.
Vi er sammen, vi skilles, og de bliver gift.
Senere ringer de og takker mig for at have indført dem i kærligheden.
Jeg er vist en af de mænd.
De kunne have spurgt mig, selv om jeg ville have sagt nej!
Men det er min skyld, for jeg har aldrig mødt den rigtige.
Hvad betyder "den eneste ene"?
Ideen om, at vi kun er fuldkommen med et andet menneske, er ond, ikke?
Jeg har fået hjertet knust for ofte og er kommet mig igen.
Så nu gør jeg mig ikke umage mere. Jeg ved, det går skævt.
Du kan ikke leve hele livet i frygt for smerte ...
Det er bare ord. Jeg må ud. Stop bilen.
Nej, vent. Lad os snakke videre.
Lad mig være! Jeg tager en taxa.
Nej, fortsæt! Jeg er så glad ... Tak, fortsæt bare.
Jeg er simpelthen så glad for at være sammen med dig.
Jeg er så glad for, at du ikke har glemt mig.
Det er pisseirriterende.
Du kommer til Paris, den følsomme ægtemand. Rend mig!
Du må ikke tro, jeg vil have dig. Jeg har ikke brug for en gift mand.
Det handler ikke om dig mere, men om det evigt tabte øjeblik.
- Men du kan ikke huske, vi elskede. - Selvfølgelig kan jeg det.
- Er det rigtigt? - Det er sådan noget, kvinder siger.
Skulle jeg have sagt, at jeg huskede vinen i parken -
- og at vi så stjernerne blegne i morgenlyset?
Vi elskede to gange, din idiot!
Ved du hvad? Jeg er bare glad for at se dig -
- selv om du er blevet en arrig, maniodepressiv aktivist.
- Jeg holder stadig af dit selskab. - Sådan har jeg det også.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Jeg trængte bare til at få luft.
Jeg har det så dårligt med kærligheden.
Jeg opfrer mig altid distanceret, men jeg dør indvendig.
Jeg er lammet. Jeg føler hverken smerte eller begejstring.
Tror du, det er dig, der dør indvendigt?
Mit liv er én lang elendighed.
Min eneste lykke er at være sammen med min søn.
Jeg har været i parterapi og gjort ting, jeg aldrig havde drømt om.
- Tændt stearinlys, købt lingeri ... - Hjalp det?
Nej, for helvede. Jeg kan ikke give hende kærlighed nok.
Vi har ingen fremtid, men når jeg ser min dreng -
- sidde over for mig, vil jeg gå gennem ild og vand -
- for at kunne være sammen med ham resten af hans liv.
Men der er ingen glæde og latter i mit hjem.
- Og sådan skal han ikke vokse op. - Ingen latter?
Mine forældre har været gift i 35 år. Efter et skænderi får de grineflip.
Jeg vil ikke være en af dem, der bliver skilt som 52-årig -
- bryder grædende sammen og tilstår, de aldrig har elsket deres kone -
- og føler, hele deres liv er forsvundet i en støvsuger.
Jeg vil have et pragtfuldt liv, og hun skal have et pragtfuldt liv.
Men vi spiller hele komedien med ægteskab og ansvar -
- og alle de ideer om, hvordan folk bør leve.
Men jeg har sådan nogle drømme.
- Hvilke drømme? - Jeg har sådan nogle drømme ...
Jeg står på en togperron.
Og du kører hele tiden forbi i et tog.
Du kører forbi, og du kører forbi, og jeg vågner op, badet i sved.
Jeg har også en anden drøm -
- hvor du ligger gravid og nøgen ved siden af mig.
Jeg vil så gerne røre ved dig, men du siger, jeg ikke må ...
Jeg rører alligevel ved dig ...
... ved din ankel, og din hud er så blød, at jeg vågner opløst i gråd.
Min kone ser på mig, og jeg er lysår borte.
Jeg ved, der er noget galt. Jeg kan ikke fortsætte sådan.
Kærlighed må være mere end forpligtelser.
Men så tænker jeg, at jeg har opgivet den store kærlighed.
At jeg måske begravede den, da du ikke dukkede op.
Det tror jeg måske, jeg har gjort.
- Hvorfor fortæller du mig alt det? - Undskyld, det skulle jeg ikke.
Det skulle jeg ikke.
Det er mærkeligt. Alle tror, de er de eneste, der har det svært.
Da jeg læste artiklen, troede jeg, dit liv var fuldkomment.
Kone og barn og succesrig forfatter.
Men dit privatliv er jo endnu værre end mit!
- Undskyld. - Så gør det da godt for noget.
Er det her, du bor?
Er du lettet over at høre, at jeg har det værre end dig?
- Ja, du har gjort mig bedre tilpas. - Det glæder mig.
Nej, jeg ønsker dig det bedste.
Fordi jeg ikke har styr på mit liv, ønsker jeg ikke ulykke for andre.
- Du bliver en skøn mor en dag. - Tror du?
Ja, hvis du husker at tage dine lykkepiller.
Sig stop!
Parat?
Jeg vil prøve noget.
Jeg vil se, om du går i tusind stykker.
- Hvordan klarer jeg mig? - Du er her stadig.
Godt, det kan jeg lide.
- Er det her din lejlighed? - Nej, jeg bor dernede.
Jeg følger hende lige til døren.
Fantastisk. Bor du virkelig her? Hvor længe har du boet her?
I fire år.
Sig mig ...
Passer det med drømmene, eller var det for at komme i bukserne på mig?
For at komme i bukserne på dig. Jeg bruger den altid.
- Virker den? - Tja ... somme tider.
Her er min mis! Se, hvor nuser!
Ved du, hvad jeg elsker ved ham? Hver dag lukker jeg ham ud i gården -
- og hver morgen studerer han alt, som om det var første gang.
Hvert hjørne, hvert træ, hver plante.
Og lugter til alt med sin lille søde næse.
Jeg elsker min lille mis!
- Hvad hedder den? - Che.
- Hvad? - Kommunist!
Nej, Che betyder "hej" i Argentina.
Hej, skatter.
Vi holder en lille fest. Det er kanonsjovt.
- Må jeg ikke høre en af dine sange? - Du kommer for sent!
Jeg kommer til at sidde og vente i lufthavnen -
- mens jeg ærgrer mig over, jeg ikke hørte en sang.
Én sang? Okay, men hurtigt.
Jeg elsker de her gamle trapper.
- Hold ham. - Mig?
Hej med dig.
Che.
Vil du have te?
Ja tak.
- Er kamillete i orden? - Ja, det er fint. Merci.
- Messy? Synes du, her er rodet? - Nej, nej.
Merci ... Merci beaucoup!
Dit fransk er for resten blevet meget bedre.
- Er det? - Ja, du mestrer virkelig sproget.
Godt, hvilken sang vil du spille for mig?
Nej, det kan jeg ikke. Jeg bliver forlegen ...
Niks, du kan ikke trække i land nu. En sang. Hvad som helst.
- Du griner ad mig. - Tror du det?
Jeg tvivler.
Okay, hvad vil du høre? Jeg har tre sange på engelsk.
En om min kat.
En om min ekskæreste, nej, min forrige ekskæreste.
Og så en om ...
Det er bare en lille vals.
En vals? Ja. Spil valsen.
Det er længe siden. Er du sikker?
Godt, her kommer valsen.
Jeg synger en vals for dig
ud af det blå ud af mit sind
jeg synger en vals for dig
om en enkelt nat
da du var for mig
alt hvad jeg drømte om i mit liv
men nu er du væk
for længst er du rejst
den lange vej til din regnfulde ø
for dig var det kun en enkelt nat
men du var mere for mig at du ved det
hvad de så end siger
ved jeg, hvad du betød for mig den dag
giv mig bare en chance til
giv mig bare endnu en nat
selv om det virker meningsløst
du var så meget mere
end nogen jeg kendte før
en enkelt nat med dig lille ... Jesse
i bytte for tusind med hvem som helst
jeg nærer ingen bitterhed, skat!
jeg glemmer aldrig den ene nat
selv i morgen i en andens favn
vil mit hjerte tilhøre dig til jeg dør
Jeg synger en vals for dig
ud af det blå ud af min sjæl
jeg synger en vals for dig
om en enkelt vidunderlig nat
- Nej. én til! - Nej, aftalen var en sang.
Nej, nej ... Du kan drikke din te, og så ...
Skifter du bare navnet ud, for hver fyr du har med hjem?
Selvfølgelig! Tror du, sangen er om dig? Du må være vanvittig.
- Er det dig? Lille skeløjede Céline. - Ja, det er sjovt.
Er det din bedstemor?
- Vil du have honning? - Ja tak.
- Nåede du at se Nina Simone live? - Nej. Tænk, at hun er væk.
Ja, det er trist.
- Tak. - Den er varm.
Jeg så hende to gange.
Hun var fantastisk.
Det er en af mine yndlingssange.
Hun var pragtfuld. Hun var så sjov til koncert.
Hun kunne være midt i en sang og så pludselig standse ...
... rejse sig fra klaveret og gå helt hen til scenekanten.
Sådan rigtig langsomt ...
Så ville hun snakke med en af tilhørerne.
"Oh yeah, baby. Jeg elsker også dig."
Og så gik hun hele vejen tilbage, og hun tog sig rigtig god tid ...
Hun havde den der store, skønne røv.
Og så gik hun tilbage til klaveret og spillede noget mere.
Og hun kunne også finde på at begynde en ny sang midt i en anden.
Og standse igen og kigge op:
"Hey, gider du flytte den der vifte?"
"Du er da lækker."
Skatter, du kommer for sent til det fly.
Det ved jeg godt.
Oversat af: Ellen Mygind Kristensen
Bearbejdning: SDI Media Group
[DANISH]